Una victòria no fa un millor equip, tampoc dues derrotes et converteix en el pitjor equip del món. “Si el que ha passat ens serveix d’aprenentatge, ja està bé però seria un error pensar que la victòria de l’altre dia ens ha de permetre relaxar-nos” assegurava Eder Sarabia en la prèvia del partit d’aquest dissabte davant l’Sporting.
Un duel en el qual l’Andorra ha de tornar a posar sobre la taula “aquells valors d’equip que van més enllà d’allò futbolísitc” apuntava el tècnic tricolor que es va mostrar satisfet de la imatge que els del Principat van demostrar davant l’Oviedo. “Crec que necessitarem la nostra millor versió; l’Sporting és un equip que el veig i m’agrada, amb una plantilla molt competitiva” va asseverar Sarabia que està pendent de ser pare en els propers dies.
Un rival que, com l’Andorra, vol ser protagonista amb pilota i que, quan no la té, la vol recuperar el més aviat possible, que no especula i que és poderós en les accions de pilota aturada. “Haurem d’estar pendents i defensar com vàrem defensar l’altre dia aquestes accions; tenim bastant clar el pla” va insistir Sarabia que va afegir que “aquesta fam o el voler competir no pot faltar, després veurem el model i la nostra escència com ho anem moderant”.
De fet, l’entrenador va reconéixer que aquestes alçades de temporada potser havia estat massa exigent amb alguns jugadors amb la pilota als peus. “Ja ho vaig dir que l’altre dia els jugadors van estra més alliberats; hi ha jugadors als quals no els puc dir res perquè la voluntat de fer el que els demanem és màxima, però en algunes coses potser sí que els podem alliberar una mica”.
Una concessió en l’estil que fins ara no s’havia posat sobre la taula per part d’un tècnic que defensa la seva manera de jugar amb la seva vida. “Crec que també forma part del meu aprenentatge, no porto ni 50 partits com a professional, hi ha moltes coses que vaig aprenent a gestionar” va destacar Sarabia que va explicar que, per exemple, havia mantingut una conversa amb Dani Martín –qui avui tornarà a ser titular– en la qual li va dir que “no esperés estar al 100% després de tot el que havia passat i tant de temps sense jugar”.
Una concessió, però, que només va de la mà si l’equip torna a mostrar les ganes de competir que va posar sobre el terreny de joc davant l’Oviedo. Un equip que sigui capaç de patir, però també de tenir una idea clara de joc que, en certs moments, pugui deixar-se de banda davant les adversitats d’una categoria que t’obliga a enfrontar-te a rivals històrics com l’Sporting que, com l’Andorra, tenen com a mínim la mateixa fam, però molts més anys d’experiència.